Lucy...! Ta det med ro.
Jeg ser noe forferdelig.
Ro deg ned, Lucy.
Rolig. Nå er det bra.
Jonathan, du vet at det ikke er bra å kaste i seg frokosten.
Jeg blir urolig.
God morgen.
Harker, kom hit.
Jeg har et oppdrag til Dem.
Noe som jeg bare kan overlate til Dem...
Det gleder meg, herr Renfield.
Grev Dracula har sendt et brev til meg fra Transsylvania.
Han vil kjøpe et hus. Jeg vet det... Det blir en lang reise.
-Hvor er det? Bortenfor Karpatene? -Ja.
Men jeg forsikrer Dem om at det er verdt bryet.
Da kan jeg kjøpe et nytt hus til Lucy... Hun fortjener et bedre.
Ja visst. Men det blir ikke lett. De kommer til å trenge mye tid...
...og det kan koste Dem både svette...
...og dessuten kanskje litt blod.
Det blir godt å komme litt vekk fra byen.
Fra alle disse kanalene som ikke leder noe steds hen.
Transsylvania. Der ligger det. Midt i de store skogene...!
Et vidunderlig land. Dystert, men også spennende.
Greven vil kjøpe et vakkert hus her. Jeg tenkte meg huset nær Deres.
Men det er jo forfallent og har vært ubebodd lenge.
Det lar seg alltids restaurere. Vi skal i alle fall tilby ham det.
-De reiser umiddelbart. -Alt i dag?
Ja visst. Jeg har alle papirer klare. Vi må ikke la ham vente.
Hvis De vil jeg skal reise i dag, så er jeg klar.
-Alt i dag? -Ja. Til Transsylvania.
Der det fins ekte ulver og ekte spøkelser.
Ikke reis, Jonathan! Jeg har bange anelser.
Du vil havne i fare. Ikke reis!
Ulver, banditter og spøkelser.
Du får ikke reise dit. Jeg lar deg ikke få lov.
Jeg vil reise med deg til havet. Der vi møttes som nyforelskede.
Lucy...
Jeg vet ikke. Iblant er jeg helt blind.
Jonathan, jeg må si det, selv om jeg vet du mener-
-at det kommer fra din hustrus svake og forsvarsløse hjerte.
Det kommer fra mitt sterke hjerte.
En navnløs, indre, kraftløs angst.
Jeg overgir Lucy til Dem. Hun er det dyrebareste på jorden for meg.
Mina, vær som en søster for henne.
Vær så god, kom inn.
Gi meg noe å spise. Jeg må nå frem til grev Draculas borg i dag.
-Må De virkelig dit, unge herre? -Ja. Hvordan det?
Vet De hva De begir Dem inn på? Vil De styrte Dem selv i ulykke?
Vet De ikke at alle onde ånder driver sitt spill ved midnatt?
-Mennesker har forsvunnet sporløst. -Det er bare overtro.
De kan dessverre ikke få noen kusk som kjører Dem dit,-
-og Deres egen hest må bli igjen her i noen dager.
Da får jeg skaffe en annen.
Ikke reis, unge herre.
Noen av sigøynerne har vært på den andre siden.
Han sier at De ikke bør begi Dem dit.
En ravine på veien dit sluker mennesker. Så et klippelandskap.
Han sier at ved Borgo-passet deler lyset seg.
Et land som leder både til himmelen og mot avgrunnen.
Ingen har noensinne kommet tilbake derfra.
Sigøynerne tror heller ikke at det fins noen borg.
Den er innbilning. Det skal være en ruin - en spøkelsesborg.
Den som våger seg så langt inn i fantomenes land, han går fortapt.
Til meg?
"Om vampyrer og blodsugere."
"Om liketere i graver, og om gjengangere."
"Levende døde som på nattetid hopper opp på fremmedes rygger."
"Transsylvania. Nosferatu - den vandøde."
"Forbannelsen hviler tungt på folket. Vampyren Nosteratus' forbannelse."
Kjører De meg til Borgo-passet? Jeg betaler godt.
Det fins ingen vei dit.
Det går jo en vei. Jeg trenger vognen Deres.
Jeg har ingen vogn.
Jeg betaler dobbel pris for en av Deres hester.
De ser vel at jeg ikke har noen hester?
Greit. Da går jeg til fots.
Grev Dracula?
Jeg er grev Dracula. Velkommen til mitt slott. Jeg har ventet på Dem.
-De er Jonathan Harker? -Ja.
Stig på.
Natten er kald, og De er sikkert trett og sulten.
Her er mine dokumenter.
Her er tegningene over huset, som sikkert vil interessere Dem.
Bra. Forsyn Dem nå av maten.
De må dessverre spise alene. Det er snart midnatt,-
-og før dette klokkeslaget spiser jeg ingenting.
Tjenestefolket står dessverre ikke til Deres disposisjon.
De får nøye Dem med at jeg selv sørger for Deres bekvemmelighet.
Hører De?
Nattens barn stemmer opp til musikk.
Unge mann, bybeboerne kan ikke sette seg inn i jegerens sjelstilstand.
Kniven kan være skitten. Det kan bli blodforgiftning.
-Det er verdens eldste legemiddel. -Det er ingenting å bry seg om.
De forstår... Jeg vil bare Deres beste.
Vi skal jo være oppe sammen.
Det er lenge til daggry, og om dagen er jeg ikke hjemme.
"Lucy, min elskede."
"Her fins ingen postgang, så derfor ville jeg skrive dagbok"-
-om mine tanker og følelser. I går kveld nådde jeg frem"-
-"til mitt mål i Transsylvania: Grev Draculas slott."
"Jeg har hatt mareritt, og jeg føler meg så matt."
"Hele slottet er så uvirkelig at jeg iblant tror jeg drømmer."
Jeg frydes ikke mer av solskinn og kilder, som ungdommen begeistres av.
Jeg elsker mørket og skyggene,-
-der jeg kan være alene med mine tanker.
Jeg nedstammer fra en gammel slekt.
Tiden er en avgrunn, dyp som tusen netter.
Århundrene kommer og går. Å ikke kunne eldes, er fryktelig.
Døden er ikke det verste. Det fins verre tanker.
Kan De forestille Dem å leve i århundrene,-
-og likevel hver dag oppleve samme uvesentligheter?
De sa at det gamle huset lå i nærheten av Deres bolig.
Ja, det ligger tvers ovenfor.
Vis meg kontrakten.
For en vidunderlig vakker hals...!
Det er min hustru, Lucy.
Deres hånd...Deres hånd er så kald.
Papirene, kontrakten. Jeg skal skrive under straks.
-Vi har jo ikke bestemt noen pris. -Jeg betaler det De vil ha.
-Hvor lang tid tok reisen fra Wismar? -Fire uker.
Landeveien tar sin tid.
"Fra Djevelens sæd kom Nosferatu",-
-"som livnærer seg på menneskeblod og har sitt bo i skrekkelige huler",-
-"graver og kister fylt med fordømt jord fra kirkegårder",-
-"der svartedauden samlet sin avling - pesten."
Jonathan!
Et plutselig feberanfall...
...og uvanlig høy puls. Hun må ha hvile.
Kall på meg hvis det blir nødvendig. Jeg tror ikke det blir verre.
Gud, han er på vei til Wismar! Lucy... Lucy er i fare.
Jeg må ut herfra.
Merkelig.
-Men papirene synes å være i orden. -Her står: fra Varna til Wismar.
Matjord for botaniske eksperimenter.
Åpne en av dem. Jeg må få visshet.
Søster priorinne, hold igjen de svarte kistene.
Pasienten fra i går har fått et anfall. Han som bet en ku.
-Han sitter i isolat. -Jeg kommer.
Blod er liv.
-Blod er liv...! -Gjør han ofte det der?
-Han spiser bare fluer. -Blod er liv...!
Hysj! Jeg hører seil som rasler.
Fortsatt ikke noe brev. Ikke vær urolig, Lucy.
Postgangen er dårlig i Transsylvania. Det sier postbudet også.
-Det må ha hendt Jonathan noe. -Fatt mot. Gud hører vår bønn.
Han er så langt borte når vi trenger ham.
-Den unge herren kan ikke reise. -De svarte likkistene...
-Jeg må til Wismar før dem. -De må vente til doktoren kommer.
Lucy er i fare - jeg må av sted.
De svarte likkistene... Fare på ferde.
"En forbannelse har hvilt over skipet siden vi forlot Svartehavet."
"Fire matroser og en styrmann er blitt syke og har dødd."
"En matros og kokken er sporløst forsvunnet."
"Mennene ble redde på grunn av ryktet om en fremmed om bord,"-
-"men vi har gjennomsøkt skipet. Det er bare rottene"-
-"som utgjør en virkelig plage. Vi prøver å holde nordvestlig kurs."
"Vinden holder seg på - 12 knop."
Herr Renfield, De ga min mann i oppdrag å reise til Transsylvania.
Jeg har ikke hørt noe fra ham på flere uker.
Jeg ønsker å reise dit selv.
-Vent! Min herre kommer. -Hvem kommer? Fortell mer.
Rottenes herre. Han er sulten. De er 400 000 i antall.
Pest...i Varna!
Min herre og mester er her!
Mesteren er her...!
Legg ut en landgang. Vi må undersøke skipet.
Bind ham løs.
Ikke en levende sjel om bord. Lite last. Rotter i lasterommet.
Men vi har loggboken.
Jeg står overfor et mysterium.
Men loggboken kan kanskje gi oss opplysninger.
"Varna den 6. juni. Besetning: jeg, kapteinen, ikke medregnet",-
-"to styrmenn, fem matroser, en kokk. Bestemmelsessted, Dardanellene."
"Vi seiler vestover. I dag døde den tredje matrosen i feber."
"I går forsvant andrestyrmann som stod ved roret...sporløst."
"20. juni. Nordlig kurs, tung sjø, 14 knop."
"Stadig mer uhyggelig om bord. Kun førstestyrmann og jeg er i live."
"Noe fins om bord. Rotter overalt. Er det pesten?"
Gå rolig hjem, alle sammen! Steng vinduer og dører.
Frue, denne mannen hører åpenbart hjemme her.
Lucy!
Jonathan!
Hvem er denne kvinnen?
Ta ham inn.
Jeg antar at det dreier seg om akutt hjernefeber.
Solskinnet plager meg.
Dr. Van Helsing, kommer vi alle til å bli gale-
-og havne i tvangstrøye?
Tilgi at jeg kommer uanmeldt. Jeg er grev Dracula.
Jeg kjenner til Dem. Jeg har lest Jonathans dagbok.
-Han er syk etter besøket hos Dem. -Han kommer ikke til å dø.
Døden er stor. Vi tilhører alle Ham.
Elvene flyter alle uten oss. Tiden svinner hen.
Hvis man ser ut, kommer stjernene forvirret mot oss.
Kun døden...er brutal sikker.
Å dø er grusomt for de intetanende. Men døden er ikke alt.
Det er langt mer grusomt å ikke kunne dø. Jeg skulle ønske-
-at jeg fikk ta del i kjærligheten mellom Dem og Jonathan.
Intet på jorden, ikke engang Gud selv, kan røre ved den.
Selv om Jonathan ikke lenger kjenner meg igjen.
Det kan jeg forandre på. Kom til meg og bli min forbundsfelle.
Det kan bli Deres manns redning - og min.
Å ikke kunne få kjærlighet, betyr stor smerte.
Redningen kommer bare fra oss selv.
Vær De sikker på-
-at jeg ikke er redd for å tenke meg selv det mest usannsynlige.
God natt.
Stans der!
Hjelp...!
"Nosferatu, den vandøde. Han suger blodet av sine ofre"-
-"og gjør dem til nattens spøkelser. Han er som en skygge",-
-"og han har ikke noe speilbilde. Når natten kommer, går han på jakt.
"Han tar seg gjennom murer, vegger og dører. Han svever"-
-"som en flaggermus i den sovendes rom, og lik en svart ulv"-
-"jager han den som flyr. Når han kommer, er håpet ute."
"Selv om vampyren er et unaturlig vesen",-
-"må han adlyde visse naturlover. Et krusifiks fjetrer ham."
"Solens stråler ødelegger ham. Et helliget nattverdsbrød"-
-"avskjærer hans retrettvei. Hvis en renhjertet kvinne får ham"-
-"til å glemme hanegalet, så dør han av dagslyset."
Hva befaler min mester?
Begi deg nordover. Til Riga.
Rottearméen og Den svarte døden følger med deg.
Skje din vilje. Amen!
-Pesten, pesten! Hva gjør De her? -Jeg må til byens råd.
-Det eksisterer ikke lenger. -Da må jeg treffe borgermesteren.
-Han er død. Gå hjem straks! -Jeg kjenner årsaken til alt dette.
Hvorfor hører dere ikke på meg?
Jeg kjenner årsaken...!
Alt dette er bare fantasier.
De har jo lest Jonathans dagbok.
De har sett det med egne øyne. Der ute blir det verre for hver dag.
Og boken...om vampyrer.
Men se selv...!
Vi lever i en tid da vitenskapen har kvittet seg med overtroen.
Jeg tror på det jeg ser med mine egne øyne.
-Tror, tror... -Ja, nettopp. Tror...dr. Van Helsing.
Troen er den egenskapen som gjør at mennesket kan se det-
-som vi betrakter som usant.
Hjelp meg med å tilintetgjøre udyret. Vi må finne hans svake punkt.
Skipet hadde likkister med seg. Vi begynner med dem alt i natt.
Dette må først utforskes nøye og ordentlig.
På en vitenskapelig måte.
Nei! Allerede i natt. Vi har ingen tid å miste.
Den gode bonden ville aldri finne på å grave opp hveten-
-for å se om den vokser. Det gjør bare barn som leker bønder.
Da vil jeg selv tilintetgjøre udyret.
Søster...min medisin.
Frue, hvor kjenner jeg Dem fra?
Herre i himmelen, tilgi meg.
Vil De ikke drikke med oss? Bli vår gjest.
Vi som sitter her har alle pest. For første gang gleder vi oss.
Madame Lucy, lukk opp!
Er alt bra? Bli med til Schraders. Det har hendt noe forferdelig.
Lucy, ta Dem sammen. De kan gå inn, det er ikke pest.
Gode Gud! Hva har hendt?
Madame Mina ble funnet død i dag.
Schrader har mistet forstanden.
Vi vil undersøke saken fra grunnen av - vitenskapelig.
Det får være nok med Deres vitenskap!
Jeg vet hva jeg må gjøre nå.
Et helliget nattverdsbrød fjetrer vampyren.
Hvis en renhjertet kvinne får ham til å glemme hanegalet...
...så dør han av dagslyset.
Nå vet jeg alt. Jeg skulle ha hørt på Dem tidligere.
En staur og en hammer...! Jeg må tilintetgjøre monsteret.
Stans! Ikke gjør det.
Nei...!
Hjelp!
Van Helsing! -Arrester ham. Han har drept greven.
Er det De som har gjort det? Med denne stauren?
-Jeg kan forklare. -Det behøves ikke. De er arrestert.
-Arrester ham! -Arrester...?
-Hent politiet. -De er døde.
-Før ham til fengslet. -Fangevokteren er ikke i live.
-Arrester ham likevel! -Jeg har ikke noe våpen.
-De er jo rettsbetjent! -Hvor skal jeg føre ham?
-Jeg vet ikke... -Før meg hvor som helst.
Hvorfor står De her? Hent en kost. Det er jo fullt av støv her.
Forsegl soverommet for politi- etterforskning, og før frem min hest.
Jeg har mye å gjøre.